4/12, delelement i unimatrix 525, du har en sygdom.
Du er en af mange med den sygdom. Vi vil helbrede dig
men vi kan ikke finde dem, der har mutationen.
Testmetoden er for langsom. Det kan tage århundreder at finde alle.
Hjælp mig med at finde den frekvens, der binder jer sammen.
Så kan vi få gjort en ende på det, hurtigt og effektivt.
Adlyd!
Jeg har skilt dig fra kubebevidstheden.
Du er alene.
Jeg ved, hvor ubehageligt det kan være.
Fortæl mig, hvad jeg vil vide, så bliver du genforenet med os.
- Jeg ved det ikke. - Du må kunne huske noget.
- Jeg kan ikke huske noget. - Frekvensen!
Deaktivér ham.
Vent.
Skil ham ad. Giv mig hans kortikalsystem.
Annika.
Endnu en milepæl. Du har haft din første drøm.
- Jeg følte mig vågen. - Sådan er det.
- Fortæl mig mere om denne skov. - Den virkede bekendt.
Måske byggede drømmen på et barndomsminde.
Jeg talte med en, der brugte mit menneskenavn.
- Genkendte du ham? - Han virkede... bekendt.
Vi kan lære om din underbevidsthed. Billederne kan være symboler.
Er den mystiske fremmede for eksempel en faderfigur
eller repræsenterer han et skjult ønske om mandligt selskab?
Jeg vil ikke drømme igen. Reparér mit kortikalsystem.
Det er ikke en defekt, 7. Det er et skridt i din menneskeliggørelse.
Du vænner dig til det.
Du vil snart glæde dig til at krybe ind i nichen om aftenen.
Den vil registrere din rem-cyklys.
De kommer for sent, mr. Paris.
22 sekunder ifølge kronometeret.
- Så må jeg jo arbejde over. - Ja, gør det.
Indtag Deres plads.
Luk op, det er en ordre.
Sent på den og mangelfuldt påklædt. Den skal sidde på kraven.
Som skibets kaptajn genudnævner jeg Dem til løjtnant
med de privilegier og det ansvar, det indebærer.
Deres indsats har været forbilledlig. Jeg forventer mere af samme slags.
- De skal ikke blive skuffet. - Tillykke, hr. løjtnant.
Der var ingen æske på min stol.
Er der en kage i pulten?
- Det er et nødråb. - Sæt det igennem.
- Bærebølge, men ingen besked. - Udspring?
En asteroide cirka to lysår væk.
Gul alarm. Sæt kurs.
- Vi er inden for rækkevidde. - Gå til impulskraft. På skærmen.
Forstør.
Der er kunstige konstruktioner. Det er en koloni.
Åbn en kanal.
Her er kaptajn Janeway på Voyager. Vi har modtaget et nødråb.
- Livssignaler? - Ingen.
Der er spor af våbensignaturer. Det er borg'er.
- Nogen fartøjer? - Ét. En kube i systemets udkant.
Genoptag den forrige kurs, warp 6. Indfør en note i loggen:
"Vi besvarede et nødråb kl. 9.00, ankom til kolonien to timer senere."
"Ingen overlevende."
"Vi ved ikke, hvem de var, men vi ved, at borg'erne udslettede dem."
- Kom. - Det er en drøm.
Du drømmer ikke. Jeg hentede dig. Det er unimatrix 0.
Unimatrix 0 findes ikke. Hvem er du?
5/12, andet led i trimatrix 942. Når jeg er her, hedder jeg Axum.
- Axum... - Lyder det bekendt?
- Ja. - Godt. Du begynder at huske det.
Er her nogen?
- Hej. - Jeg tror nok, jeg er faret vild.
Jeg hedder Axum. Det er Annika.
Min fars skib rystede. Nogle mænd kom om bord. De lignede maskiner.
- Vil du hjælpe med at finde min far? - Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Her er andre børn. Vil du hilse på dem?
Jeg er også ny her. Omgivelserne er skræmmende, men sikre nok.
- Han er lige blevet assimileret. - Han er sikkert i modningskammer.
Er det hele bare en virtuel konstruktion?
Vi kommer, når vi regenererer. Vi kan leve som individer her.
- Unimatrix 0... - Du plejede at komme her.
Før du slap væk fra kollektivet.
Du har også den vigende mutation.
- Kan du slet ikke huske noget? - Nej. Hvad for en mutation?
Kun én ud af en million droner har den.
- Hvorfor har du hentet mig hertil? - Kollektivet kan spore os.
Det tager tid, men de har fundet og deaktiveret 200 de sidste måneder.
De har snart fundet så mange, at de kan isolere interlinkfrekvensen.
Når de kan det... Du kan hjælpe med at stoppe dem.
Uddyb.
Vi har fremstillet et nanovirus, som kan maskere mutationen.
Men nogen skal slippe det løs i kollektivet.
Du bor på et borgfartøj. Hvorfor gør du det ikke?
Når vi har regenereret, kan vi ikke huske dette sted.
Men du tilhører ikke kollektivet mere.
Du er vores eneste forbindelse til den virkelige verden.
Scan knuden for rester af harmonik.
Synd, du ikke selv kan opleve at blive legemløs.
Det er indbegrebet af perfektion. Giv mig den.
Vi har isoleret bærebåndet, men vi skal bruge den præcise frekvens.
Vi skal bruge mere data.
Der er to mutationer i rumkoordinat 649.
Fjern deres kortikalknuder og analysér dem. Giv mig resultatet.
Unimatrix 0 er vores fristed. Her kan vi tænke, hvad vi vil.
- Hvad var min funktion? - Du tænker som en borg.
Her skal vi genfinde lidt af det liv, vi mistede, da vi blev assimileret.
- Mr. Axum... - Gå bare hen og hils på dem.
- Skal vi lege? - Ja.
Herovre, Siral. Jeg håbede, du ville komme.
- Det er dejligt at se dig. - Det er rart at være her igen.
- Ham kan jeg huske. - I var venner. Du kendte mange her.
Du var en del af vores liv i 18 år.
Jeg vil gerne hjælpe.
Men jeg kan ikke gøre det alene. Jeg må give min kaptajn besked.
- Du skulle ikke have hentet hende. - Vi behøver hjælp.
- Det er for farligt. - Vi har intet valg.
- Du taler ikke på alles vegne. - Skal vi da vente på at blive fundet?
Du skuffer mig. Hvor er din kampgejst?
- Jeg flår hjertet ud på dig! - Værsgo.
Dræb mig. Jeg er tilbage, når næste regenereringscyklus begynder.
Du kan ikke standse mig, Korok.
Hvis du kommer tilbage, er både dit stjerneskib og vi i fare.
Skal du ikke have hvæsset tænder?
Jeg kender dig. Du hedder Laura. Du er menneske.
Jeg blev assimileret i Wolf 359. Det er rart at se dig igen.
Men du ser forkert ud med de implantater.
- De kunne ikke fjernes. - Du behøver ikke se sådan ud her.
- Mit udseende er irrelevant. - Nej.
De har godt nok gjort os til droner, men de kan ikke ændre vort inderste.
Min cyklus er ved at slutte. Spørg din kaptajn om...
- Flere borgstridigheder? - Vi skal bare infiltrere ét fartøj.
- Ikke andet? - Jeg gør det gerne alene.
Var det ikke en drøm?
7 nåede ikke til rem-søvnen, så hun drømte ikke.
Unimatrix 0 er ægte nok. Det er personerne også. De har brug for os.
- Hvor mange droner er der? - Det er usikkert.
Axum sagde... Det er en, jeg kendte engang.
- Han talte om titusinder eller flere. - Hvordan opstod det?
Måske som en tilfældig defekt under assimileringen af en enkelt drone.
Er det værd at sætte livet på spil for det?
Når vi modtager et nødråb, reagerer vi. "Stjerneflåde-protokol".
Hun har ret.
Jeg forstår din skepsis, men 7 har fundet en svaghed i kollektivet.
- Jeg vil dog godt vide noget mere. - Du skulle have en interlinkknude.
Der er en anden metode. En vulcansk teknik, en såkaldt tankebro.
Jeg kan lave en sindsforening mellem Dem og 7, hvor jeg er telepatisk led.
Det lyder som et telefonmøde! Jeg mener...
Ja tak.
Du skal tidligt til køjs i aften.
Oprethold gul alarm og scan efter borgfartøjer.
- Du ved, hvor jeg er. - Det bliver en mindeværdig patrulje.
Sidst nogen sagde "mit sind til dit sind", havde jeg hovedpine i to uger.
- Jeg tager gerne din plads. - Tak, men jeg må bare se det sted.
- Hvor tit har du lavet den hovedbro? - Tankebro. Aldrig.
- Hvem siger så, det virker? - Ingen.
Jeg har set en vulcansk mester udføre det, og jeg tror også, jeg kan gøre det.
- Ét er at se, noget andet at gøre. - Din logik er uantastelig.
- Vi er klar, kaptajn. - Lad os skride til værket.
Jeg kan læse jeres begges tanker. Hvis noget går galt, afbryder jeg.
Forstået.
Jeres sind til mit sind.
Jeres tanker til mine tanker.
Jeres sind til mit sind.
Jeres tanker til mine tanker...
- Velkommen til unimatrix 0. - 7?
Annika. Det hedder jeg her.
Droner?
Kom, lad os finde Axum.
Vi er tæt på. Jeg kan næsten høre dem.
Før os tættere på.
Der. Forstærk det.
Bryd frekvensen.
Det virker ikke. De bruger treakslet modulation.
I gør det her meget vanskeligt.
Hvis vi ikke kan bryde forbindelsen mellem dem
må vi jo aflægge dem besøg.
- Forstår De, at vi hæger om stedet? - Udsætter vi ikke bare pinen?
Selv om I kunne skjule jer i årevis, ville borg'erne finde jer til sidst.
Har De tænkt på en mere varig løsning?
Det er et bemærkelsesværdigt fristed, men heller ikke andet.
- Måske er det på tide at kæmpe. - Det kan ikke lade sig gøre.
Hvis I kan tage individualiteten med ind i virkeligheden
og vågne med intakt hukommelse, kan I underminere borg'ernes kontrol.
- Skal vi starte en borgerkrig? - Snarere en modstandsbevægelse.
Det er meget ambitiøst, men vi kan ikke huske noget.
Ikke endnu, men vi ved en hel del om borgteknologi. Hvis vi kan...
Vi har fundet en til. Rumkoordinat 326, kube 1184.
Fortsæt.
Velkommen tilbage. Rumkoordinat 982, kube 461.
Nej!
Janeway!
Hvordan går det med hovedpinen?
- Det gik altså ikke. - Vi løb ind i problemer. Sid ned.
Jeg vil hellere stå op.
Kollektivet kan infiltrere unimatrixen. Snart kan de ødelægge den indefra.
- Jeg har tænkt mig at standse dem. - Hvordan?
Folkene er sårbare. De kan ikke handle i den virkelige verden.
- Vi hjælper dem, så de kan. - Hvordan?
Doktoren og B'Elanna er i fuld gang. Jeg ved, hvad du tænker.
Vi bryder en masse regler, og hvis kollektivet opdagede, at vi stod bag
endte det med borgerkrig. Det er en helt rimelig skepsis.
Chakotay, vi har haft vores uoverensstemmelser
og jeg har af og til handlet uden din støtte
men ikke denne gang. Det går ikke uden min næstkommanderende.
Vi sætter Voyagers sikkerhed på spil
men det er et vendepunkt i kampen mod borg'erne.
Jeg er glad for, vi er enige, for jeg havde næsten talt mig selv fra det.
Det tror jeg nu ikke på.
Giver du besætningen besked?
Det er det virus, som skulle hindre borg'erne i at opdage mutationen.
Nu fjerner det kortikalhæmmerne.
Når de er inficerede, kan de huske, efter at de har forladt nichen.
- Vil de kunne fungere som individer? - Det er ikke til at sige.
- Det er et forsøg. - Hvordan spreder vi det?
- Er alle borgfartøjer ikke forbundne? - Jo, via centralplexus.
Hvis vi kan slippe viruset løs der, bliver det spredt i hele kollektivet.
Er der nogen borgaktivitet i regionen?
3,6 lysår herfra.
Det er et svært bevæbnet artillerifartøj.
Centralplexus er beskyttet af svære sikkerhedsnet. Vi bliver opdaget.
Mød mig i maskinrummet. Vi finder en vej ind. Gør viruset parat.
Du skal tage en lur til, aflægge unimatrix 0 et besøg.
Fortæl vores venner, at vi ikke har glemt dem.
Du var anderledes i unimatrix 0, og jeg taler ikke om implantaterne.
- Du var mere... - Menneskelig.
Det klædte dig.
Jeg tilbragte en del tid der, men da jeg ikke husker det, er det irrelevant.
For dig, måske. Men jeg tror, Annika ville være uenig.
Klingonerne udleverer bat'leth'er til alle.
Hirogenerne jager droner i skoven, men vi mister folk hele tiden.
- Janeway holder, hvad hun lover. - Det er ikke jeres kamp.
- I skylder os ikke noget. - Voyager svigter ikke.
En gave fra Korok.
- Man skal lige vænne sig til den. - Du tilpasser dig sikkert.
Yderligere 11 droner, 300 meter.
Undskyld.
Det føltes... bekendt... berøringen.
- Jeg har jo sagt, at vi var venner. - Uddyb.
Det er ikke så godt lige nu.
Vi var mere end venner, var vi ikke?
- Hvorfor sagde du det ikke? - Du havde glemt det.
Det tilkom ikke mig.
- Hvor længe? - Seks år.
Kun når vi regenererede.
Seks meget mindeværdige år. I hvert fald for mig.
Jeg skal tilbage til Voyager.
Annika...
Jeg hedder 7/9.
Kan vi ikke finde et skib, der er lidt mindre?
- Ikke ifølge sensorerne. - Vi går efter den der.
Kobl en transporterlås på mig. Når viruset er spredt, beamer I mig hjem.
- I hvor mange dele? Det er latterligt! - Enig. Jeg bør tage af sted.
Der er brug for dig her.
Det var min beslutning at hjælpe dem, så det er mit ansvar.
Direktiv 36: "Kaptajnen går ikke i kamp uden en sikkerhedsofficer."
- Det er sikrere, hvis vi er to. - Tre.
I får brug for en ingeniør. Direktiv 36 A.
- Det findes ikke. - Nu gør det.
Tak for tilbudet, men hvis I bliver angrebet, er der brug for dig her.
I ved, hvad I skal. Sæt kurs, mr. Paris.
- Jeg sagde, jeg støttede dig. - Kan det ikke vente?
Jeg kan ikke tale dig fra det, men du går ikke derind alene.
- Vi har travlt. - Du ville have min støtte.
- Så tag Tuvok og B'Elanna med. - Og hvis jeg ikke gør det?
Doktoren kunne overtales til at sætte spørgsmålstegn ved dit helbred.
- Jeg håbede på din ubetingede støtte. - Det her er, hvad jeg kan give dig.
Sig, de skal nøjes med håndbagage. Janeway til broen. Rapportér.
- Nogen vil ind i hovedcomputeren. - Kilde?
Det er et transwarp-signal. Det har aktiveret kommunikationssystemet.
Kaptajn... Jeg tror, det er til Dem.
Kaptajn...
Det er længe siden.
- Hvordan går det i kollektivet? - Strålende. I store træk.
- Og Voyager? - Vi har aldrig haft det bedre.
De har fået kontakt til Stjerneflåden. Så er De måske snart hjemme igen.
- Vi kunne hjælpe Dem. - Hvordan?
Transwarpteknologi. Vi kan være ret fremkommelige.
- Men vi forventer ligeså af Dem. - Jeg ved ikke, hvad De mener.
Jo, De gør. Pas Deres egne folk, bland Dem uden om andres sager.
Det kan jeg desværre ikke gøre.
Næste gang er jeg ikke så fremkommelig. Tænk Dem godt om.
Beklager.
Vi ses snart, Harry.
Hvad mente hun med det?
- Hvorfor dette forsøg på diplomati? - Hun vil vide, hvilke planer vi har.
Bed B'Elanna og Tuvok møde mig i infirmeriet.
Hold øje med plasma-injektorerne til styrbord. De bliver hurtigt varme.
- Warpmatrixen er unøjagtig. - 0,3 mikroner.
- Hvorfor er du så pedantisk? - Fordi du har meldt dig til det togt.
Jeg kunne sabotere roret, så I aldrig kom af sted.
Så måtte jeg jo melde dig. Du kunne miste den nye knap.
Det ville være billigt sluppet.
- Vi har visuel kontakt. - På skærmen.
Forstør.
Torres til broen. Deltaflyveren er klar til afgang.
Jeg er på vej.
- Jeg må vel hellere tage af sted. - Er der noget, der skal ordnes?
Tyngdepanseret, gulvtæpperne?
Overrask mig.
Du har kommandoen.
Forbered de andre. Når de forlader nicherne, kan de være forvirrede
men de skal opføre sig som droner.
Skibene er spredt i galaksen. Måske er det kun os, der kender stedet her.
- Hun har ret. Hvad kan vi opnå? - Vi skal samle taktiske data.
Skibstype, udrustning, placering. Så koordinerer vi indsatsen herfra.
- Vi må arbejde tæt sammen. - Som kolleger. Ikke andet.
- Vores tidligere... venskab... - Ja?
- Det er irrelevant. - Irrelevant?
Det skal jeg huske, nu hvor jeg er i stand til det.
- Rapportér. - Deres skjoldemittere er intakte.
- Øg fasereffekten. Hvor er Flyveren? - Den nærmer sig. Position 017.3.
- Status? - Voyager er ramt, men angriber.
- Kom så, Chakotay. - Kubens skjoldnet er ustadigt.
Stands hovedmotorer. Kun raketmotorer.
Taktikkube 138 bliver angrebet.
- De forreste skjolde er ude af drift. - Flyveren?
- De nærmer sig. 50 km. - Oprethold beskydningen.
30 km, 20... De er inden for rækkevidde.
Forstærk net 6119.
Kaptajn, jeg troede, De var mere snu.
Så er det nu.
- Skjoldnettet? - Det svinger med 0,06 terahertz.
Indstil transporterne, så de passer.
De er opdaget.
De er inde.
Gondolen er ramt. Vi lækker plasma.
- Skal vi trække os tilbage? - Nej. Vi må holde os i nærheden.
De har tilpasset sig.
- Skrogbrud på dæk 11. - De skyder mod warpkernen.
Ingen ændring endnu.
Vi må hele vejen udenom.
Tuvok!
Deres livssignaler bliver svagere.
Så langt, så godt.
Få os væk, Tom.
Fortsættes...
Oversat af Marie Christensen